‫קולונל, אנחנו צריכים ללכת הישר לשגרירות.‬
‫עמאר, השגרירות נמצאת בקצה השני של העיר‬
‫והצבא בטח חסם את הכבישים בינתיים.‬
‫קדימה, מהר. בואו לא נבזבז זמן. זוזו.‬
‫יאנגון, מיאנמר 25 באוגוסט 1996‬
‫שם. הרכבת...‬
‫בואו נעלה על הרכבת, קדימה.‬
‫קדימה. זוזו.‬
‫הצבא הנשכח‬
‫במלחמת העולם השנייה היו מעורבים באופן ישיר יותר מ-100 מיליון אנשים‬
‫מיותר מ-30 מדינות.‬
‫הודו עדיין נלחמה על חירותה מהשלטון הבריטי.‬
‫בה בעת, מיליוני חיילים הודים נלחמו‬
‫בשם האימפריה הבריטית.‬
‫לאחר שהיפנים הביסו את הצבא הבריטי בסינגפור ב-1942,‬
‫שבויי המלחמה ההודים, ביחד עם האזרחים שגויסו, ‬
‫הקימו את הצבא הלאומי ההודי בתמיכת היפנים, ‬
‫צבא שבו היה גם רגימנט נשים, רגימנט ראני ג'האנסי.‬
‫ביחד עם רגימנט הנשים, ‬
‫חמישים אלף חיילי הצבא הלאומי ההודי החליטו לצעוד לדלהי‬
‫כדי להכריז מלחמה נגד האימפריה הבריטית ולמען חירותה של הודו.‬
‫ראנגון‬
‫ראנגון, בורמה יולי 1943‬
‫מייד אצטרף אליך.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫סליחה, לא שמעתי מה שאמרת הרגע.‬
‫אז אתה מסוגל לשמוע עכשיו.‬
‫- כן. - זה נס.‬
‫- גם אתה נוסע ברכבת הזו? - לא.‬
‫אבל ברכבת הבאה.‬
‫מאיה.‬
‫הרכבת עומדת לנסוע. שנלך?‬
‫- לא, זה בסדר. - מצטערת.‬
‫נטאג'י מבקש מההודים להקריב הכול!‬
‫מצטערת.‬
‫קדימה, קומו!‬
‫אנחנו נוסעים לכיוון הגבול עם הודו.‬
‫יש לאחד את יחידות הצבא הלאומי ההודי‬
‫עם החיילים היפנים במבצע באימפאל.‬
‫לא, זה לא יקרה.‬
‫נטאג'י אמר בפירוש שרק הקצינים ההודים יפקדו על הצבא הלאומי ההודי.‬
‫עלינו להוביל את התקיפה באימפאל, דאיצ'י-סאן.‬
‫אתה חושב שהחיילים שלך יחזיקו בעמדות שלהם‬
‫כשהצבא הבריטי יירה עליהם את הכדור הראשון?‬
‫אתה חושב שהם יהיו מסוגלים לירות על הודים אחרים?‬
‫זה מכתבי הקודש, הבהגווד גיטה.‬
‫משמעותו שבמלחמה צודקת‬
‫אסור לאיש להסס לגבי חובתו כחייל, ‬
‫אפילו אם זה אומר להרוג קרוב משפחה.‬
‫דאיצ'י-סאן, למה שנחיה עם הדילמה‬
‫אם לירות בחייל הודי שנלחם‬
‫להשאיר את הודו משועבדת לבריטניה?‬
‫שהם יחיו עם הדילמה אם לירות בחייל הודי‬
‫שנלחם לשחרר את מולדתו.‬
‫היי, תביאו לנו הרבה תחבושות. תטפלו קודם באלה שפצועים קשה.‬
‫היום...‬
‫המאבק שלנו מתחיל ממש כאן!‬
‫והמאבק הזה יסתיים רק כשנגיע לדלהי!‬
‫- הלאה לדלהי! - הלאה לדלהי!‬
‫סינגפור‬
‫תאילנד‬
‫ראנגון‬
‫מנדליי‬
‫הודו אימפאל‬
‫בורמה‬
‫טינטין הממזר...‬
‫הוא מסר לצבא תיאורים של כולנו. עכשיו הם יחפשו אחרינו.‬
‫לעזאזל, אמרתי לכם שהיינו צריכים ללכת לשגרירות.‬
‫ראנגון משותקת לגמרי. הם הטילו שם עוצר.‬
‫בלתי אפשרי מבחינתנו ללכת לשם עכשיו.‬
‫בנוסף, ירית בחייל למוות.‬
‫אתה מבין שעלולים להרוג אותך על זה.‬
‫אם נלך במעלה הנהר הזה נגיע לקלייאווה.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬
‫ומשם, נכון שהדרך מובילה לטאמו?‬
‫למה אתה שואל את זה? למה שנלך לשם?‬
‫משום שזה קרוב מאוד לגבול הודו.‬
‫זו הדרך היחידה עכשיו.‬
‫נצטרך לחצות את הגבול כדי להיכנס להודו.‬
‫מי אתה?‬
‫היית פה בעבר, נכון?‬
‫קיבלנו פקודות מהמפקדה.‬
‫רגימנט ראני ג'האנסי יקים מחנה בסיס קדמי לפני מאימיו.‬
‫ושני הגדודים של בריגדת סובהאש, אחד ושניים, יצאו לאימפאל.‬
‫מחר בבוקר כולכם תקבלו פקודות לצעוד קדימה עם היחידות שלכם.‬
‫- תחי הודו! - תחי הודו!‬
‫היא מפנה שדה שלם ביום אחד. בעזרת מגל.‬
‫תסתום את הפה שלך.‬
‫סליחה...‬
‫סליחה.‬
‫אתה מנגן מאוד יפה בחליל.‬
‫תודה! אני יכול ללמד אותך.‬
‫סבתא שלי נהגה לשיר את השיר הזה.‬
‫למדתי אותו ממנה.‬
‫נראה שהשיר הזה הוא על סיפור אהבה עמוק מאוד.‬
‫כן, נכון.‬
‫האהבה שלה למולדתה.‬
‫סבתא שלי התגעגעה להודו מאוד.‬
‫ובכל פעם שהיא חשה געגוע, היא נהגה לשיר את שיר העם הזה.‬
‫ושמעתי את השיר כל כך הרבה פעמים...‬
‫שזה גרם גם לי להתאהב בהודו.‬
‫הסיפורים האלה... יצרו תמונה בדמיוני.‬
‫אני רוצה לראות אם היא נכונה.‬
‫מאיה, את תהיי בהודו בקרוב מאוד.‬
‫אבל אני יכול להגיד לך דבר אחד בוודאות, ‬
‫שהודו האמיתית יפה הרבה יותר מהתמונות שלך.‬
‫ואי אפשר לתעד את הודו בתמונה אחת.‬
‫יש בה כל כך הרבה צבעים, עונות, ‬
‫תרבויות שונות, אנשים שונים, שפות...‬
‫הודו היא מדינה יפה מאוד. היא יחידה במינה.‬
‫למה צילמת אותי?‬
‫כשאתה מדבר על הודו, הפנים שלך פשוט זורחות.‬
‫דרך אגב, גם אתה החבאת תמונה שלי.‬
‫אבל קרעת אותה.‬
‫לא משנה, נצטלם ביחד בדלהי.‬
‫במבצר האדום.‬
‫אחרי כל השנים האלה.‬
‫חזרתי.‬
‫אותם שבילים ישנים, כמעט אותם התנאים.‬
‫קולונל, אתה יודע למה קוראים לי "ראני"?‬
‫סבתי נתנה לי את השם הזה. גם היא הייתה חלק מהצבא הלאומי ההודי.‬
‫מה היה שמה?‬
‫ג'אנקי. אתה מכיר אותה?‬
‫לא.‬
‫למעשה, יש לה בית ספר ליד מאימיו.‬
‫סבתא היא חלק בלתי נפרד מהתנועה הדמוקרטית כאן.‬
‫הצבא השליך אותה לכלא כל כך הרבה פעמים, אבל...‬
‫היא מעולם לא נכנעה.‬
‫היי. תקומו מהר.‬
‫חיילים באים.‬
‫- בואו נרוץ. עלינו להזדרז. - קדימה, זוזו!‬
‫בואו. קדימה.‬
‫גבול הודו-בורמה 14 באפריל 1944‬
‫המפקד, אני רואה תנועה במדרון הדרום-מזרחי.‬
‫אחמד!‬
‫זה ממש שם.‬
‫אתה בסדר? בוא נזוז! קדימה!‬
‫סמל! תוביל את החיילים לבדוק את המדרונות!‬
‫תבדקו את המדרונות!‬
‫לסגת לבונקרים!‬
‫חיילים!‬
‫יש רק בונקר אחד שמפריד בינינו לבין הודו.‬
‫הבית שלנו בצד השני של הבונקר הזה!‬
‫הודו שלנו!‬
‫- הלאה לדלהי! - הלאה לדלהי!‬
‫החבר'ה האלה משוגעים?‬
‫כן!‬
‫- בוקר טוב, אחי. - בוקר טוב.‬
‫אנחנו רוצים לחצות את הנהר.‬
‫זה בלתי אפשרי. אני חייב לצאת ולמכור את הסחורה.‬
‫בבקשה תעזור לנו. לא נהווה בעיה על הסירה.‬
‫יש הרבה חיילים באזור הזה.‬
‫בבקשה תעזור לנו.‬
‫- זה בלתי אפשרי, אחותי. - בבקשה תעזור לנו, אחי.‬
‫לכו מפה. זה בלתי אפשרי.‬
‫בבקשה תעזור לנו.‬
‫שלושה שבועות לאחר הקרב‬
‫למה שאנשיי יחפרו שוחות, דאיצ'י-סאן?‬
‫אנחנו מוכרחים להתקדם!‬
‫אלה הפקודות.‬
‫אבל הן לא הפקודות שלנו!‬
‫ויליס הארור ההוא צדק! הם הקטינו אותנו לכדי סבלים מזוינים!‬
‫תחפרו שוחות, תסחבו את החפצים!‬
‫אתם מנצלים אותנו.‬
‫היפנים מנצלים את הצבא הלאומי ההודי. יש לנו קרב ארור להילחם בו!‬
‫הפקודות שלנו, להישאר כאן.‬
‫על הצבא היפני לכתר את הצבא הבריטי.‬
‫דאיצ'י-סאן, אגן אימפאל הוא שם.‬
‫אנחנו כמעט שם.‬
‫כשנשתלט על הרכבת בדימפור, ננתק את הבריטים מקו האספקה.‬
‫עלינו לחכות.‬
‫זה הזמן המתאים לתקוף, דאיצ'י-סאן.‬
‫זו לא ההחלטה שלך, סודהי-סאן.‬
‫או שלי.‬
‫ברגע שיתחיל לרדת גשם, תוכל להיפרד מהתוכניות שלך "לכתר"!‬
‫תחזרו לעבודה.‬
‫תגיד לי משהו, קולונל.‬
‫באמת האמנת שהצבא הלאומי ההודי יוכל לנצח‬
‫את הבריטים באימפאל?‬
‫זו לא הסיבה שבגינה החלטנו להילחם.‬
‫יצאנו להקריב את עצמנו.‬
‫ואולי היינו מצליחים, אבל...‬
‫מאות ביום. מבוקר עד ערב.‬
‫הבריטים אוגרים לקראת המונסון, קפטן.‬
‫איפה האספקה שלנו, קפטן?‬
‫אמרת שעלינו לחכות לאספקה שלנו.‬
‫אבל בזמן שהבריטים אוגרים את האספקה שלהם, ‬
‫אנחנו יושבים כאן ומחכים לשווא!‬
‫בקושי נשארו לנו תרופות, ‬
‫ובקרוב ייגמר לנו כל האוכל.‬
‫תתפסו מחסה!‬
‫- מחסה! - בן זונה!‬
‫תתפסו מחסה!‬
‫מה זה?‬
‫"הצבא היפני לעולם לא יתייחס אליכם בכבוד.‬
‫"תמיד תהיו העבדים שלהם.‬
‫"אתם לא צריכים להישאר רעבים. אתם לא צריכים למות ממלריה.‬
‫"תעזבו את צבא הבוגדים ותחזרו לארצכם.‬
‫"המשפחות שלכם מחכות שתחזרו הביתה.‬
‫"רק תרימו דגל לבן מעל לראש ותחצו לכיווננו, למקום מבטחים.‬
‫"אנחנו מבטיחים שבתוך כמה ימים, תוכלו לחזור הביתה...‬
‫ "למשפחות שלכם."‬
‫הגשמים.‬
‫ירד גשם כמו שהיפנים אפילו לא דמיינו.‬
‫אפילו אנחנו לא ראינו משהו כזה.‬
‫הגשם ההוא שטף את כל קווי האספקה שלנו.‬
‫הגשם ההוא ריסק את כל תקוותינו.‬
‫הגשם ההוא הרג אותנו אחד אחד.‬
‫אני לא מסוגל לקטוע באמצעות סכינים עוד.‬
‫לא נשארו עוד תרופות.‬
‫המלריה הורגת אותנו. הדיזנטריה הורגת אותנו.‬
‫כולם גוססים. כולם גוססים שם בפנים.‬
‫טוקאס.‬
‫אל תרחם עליי, המפקד.‬
‫נלחמתי את הקרב שלי.‬
‫בלתי אפשרי לקחת את האספקה לחזית באימפאל בגשם הזה.‬
‫אבל המפקד, עבר הרבה זמן מאז ששלחנו להם אספקה.‬
‫- לא נוכל לעשות כלום. - המפקד, אנחנו יכולים.‬
‫המפקד, נגמרה לנו האספקה.‬
‫היא תספיק רק לעוד יומיים, המפקד.‬
‫המפקד, הבריטים מסוגלים להחזיק מעמד זמן רב.‬
‫אבל להחזיק באימפאל... זה בלתי אפשרי, המפקד.‬
‫המצב פה בכי רע, המפקד.‬
‫עבור.‬
‫המצב היה בכי רע.‬
‫הצבא הלאומי ההודי נותק מכל צד.‬
‫החולים והגוססים‬
‫נשלחו בחזרה אחד אחד.‬
‫כולם אוכלים עלים... הם גוססים.‬
‫הוא ביקש ממני לתת לך את החליל הזה, במקרה שהוא ימות.‬
‫כדי להודות לך.‬
‫על כך שהפכת אותו לבן אדם טוב.‬
‫פלוגה אלפא, תעני.‬
‫שלושה חודשים לאחר הקרב‬
‫סודהי-סאן.‬
‫היה לי לכבוד להילחם לצד אנשיך.‬
‫אני מקווה שחלומך לשחרר את הודו יתגשם.‬
‫הפקודות שלנו הן לסגת עכשיו.‬
‫הפקודות שלנו הן לסגת.‬
‫קפטן...‬
‫אי אפשר לסגת.‬
‫עלינו לצעוד קדימה ולעזור לעמיתינו.‬
‫קיבלתי פקודות לקחת אתכן בחזרה הביתה.‬
‫קפטן, אנחנו לא יכולות... להשאיר אותם פה למות.‬
‫המחנה הזה הוא תקוותם האחרונה.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫זה לא אני.‬